Tidigare på "NCIS":
- Vet du vad det här är, Barrett? - Nix.
Alla inom Phantom hade ett chip-
- som gav dem tillgång till Watcher-databasen.
- EJ, vem bad dig komma hit? - Det gjorde väl du.
Vem var det du sköt, agent DiNozzo?
Jag behöver hjälp. Jag vet inte.
- Jag minns ingenting. - Agent Gibbs. Agent Stratton, FBI.
Vi måste veta mer om...
...Casey Stratton. - Han tillhör inte FBI.
Vi har bilder från sjukhuset, men han finns inte i någon databas.
- Saknas flickan fortfarande? - Tyvärr.
Hitta agent Barrett.
- Det är barnmisshandel. - Ingen mer skräpmat hos oss.
- Och inga TV-spel hos oss. - Dumma nyårslöften.
- Det är vi som blir lidande. - När jag blir stor flyttar jag härifrån.
Det händer aldrig någonting här.
Vad var det?
Kom.
Är du okej, herrn?
Nej.
- God morgon. - Hej.
- Ja. - Jag trodde aldrig att jag skulle bli...
...betraktad som den gladaste här.
- Vänta nu. - Är vi inte käcka, eller?
De senaste veckorna har ni varit...
- Jag vet inte, sura? - Sura?
- Surt nog har du fel. - Nej, se på...
...hur det var med nyårsfesten. - Eller hur.
Jag gick ju inte ens på nyårsfesten.
- Inte jag heller. - Exakt.
Sen när bangar ni två en fest?
Det kallas för helgdagsdepression. Det är inte särskilt ovanligt.
Det räcker nu, dr Phil.
Du har inte hört ifrån informatören Ray...
...under helgerna, va? - Du, då?
Skulle inte du ha hälsat på en gammal flamma i Baltimore?
Wendy, jo.
- Något annat kom emellan. - Ja, typ en U-sväng.
Lugna ner dig, Edith.
Jag är inte deprimerad, bara desillusionerad.
Jag blir alltid lite knäpp lagom till nyår. Jag vet inte...
Bara du kan ändra på det, Tony. Men då måste du förstås vara aktiv.
Och det säger hon som har väntat i åtta veckor på ett telefonsamtal.
Sju. Och jag kanske ska sluta med det. Vi kanske båda-
- borde ändra på saker och ting. Kanske...
Vi har inte tid med kanske. Vi har en död marinofficer.
Det råder inga tveksamheter. Kom igen.
- Fortsättning följer? - Kanske.
MARINDEPARTEMENTETS UNDER- RÄTTELSETJÄNST - FÄLTKONTOR
Ett skott i nacken, och ett i bröstet.
Med tanke på vinkeln-
- borde de båda ha avlossats från hans högra sida.
Alltså, från passagerarplatsen.
- För simpelt? - För surt.
James Barnsway, 35 år, kommendörkapten i flottan.
Ungarna var först på plats.
De hörde skrikande däck och sedan en krasch.
- Passagerardörren är öppen. - De såg ingen.
Inga patronhylsor i bilen. Såren tyder på att han sköts från längre håll-
- än passagerarsätet.
- Passagerarrutan är nedvevad. - Vad tänker du, DiNozzo?
Det handlar om vad jag inte ser, chefen. Inga bromsmärken-
- så han kraschade i full fart.
Barnen säger att de hörde däckskrik.
De måste vara de märkena, längsmed.
Så skotten avlossades möjligen från en annan bil.
Det var det som var min poäng, ja.
Ziva?
Det är mer än möjligt.
Han måste ha suttit högt för att komma åt.
- Inget dåligt skott. - Pojkarna hörde inga skott.
Bara en krasch.
Ingen dålig ljuddämpare i så fall.
DiNozzo, Ziva.
Vi tar det, chefen.
Det var jag som ringde polisen, men ni måste förstå...
...att jag vill inte bli inblandad. - Såg du kraschen?
- Nej. Jag hörde den. - Vad exakt hann du se?
Jo... Så ja, gå ner du.
Jag kom fram till fönstret precis när den andra bilen körde iväg.
- Vad var det för slags bil? - Det var en suv.
Blå. Åh, nej vänta, den var grön.
Eller guldfärgad.
- Hörde du några pistolskott? - Gode gud, nej.
Om någon hade skjutit hade den där flickan inte...
...tagit sig ut ur Jimmys bil. - Flickan?
En söt blondin. Hon sprang in i skogen.
Eller den kanske var röd. Suven alltså, inte flickans hår.
Hon var definitivt blond.
- Blondaktig. - Så du kände kommendörkaptenen?
Jimmy? Ja.
Han är en krigshjälte. Men han såg inte så frisk ut.
- Han klarar sig väl? - Kände du flickan också?
Nej, men jag ska säga er-
- att det var inte Jimmys fru. Inte för att jag vill bli inblandad.
- Så kommendörkaptenen är gift? - Med Cara, ja.
Hon sjunger i kyrkokören. Stackars Cara.
Det blir så hemskt att berätta för henne.
- Jag vill ju inte... - Bli inblandad. Nej, vi vet.
- Vi pratar med henne. - Jag kan göra det.
Jag kan ringa till Cara nu på en gång.
Gör inte det, ma'am.
Inte tills vi vet vad det är för färg på hennes suv.
Eller hur duktig hon är på att skjuta.
Verkligen.
Jimmy har försvarat det här landet i hela sitt liv-
- och så händer det här, här hemma.
I vår lilla stad...
Jag är ledsen, mrs Barnsway-
- men vi måste fråga var du befann dig i morse.
Jag? Tror ni att jag dödade min make?
Vi har fått rapport om att en suv sågs lämna platsen.
Så det är bara för att jag kör en suv.
Kommendörkaptenen var heller inte ensam när han dog.
- Han kan ha haft en kvinna med sig. - Herregud.
Självklart. Är det därför?
- Är hon också död? - Kände du till henne?
Hon ringde strax före frukost. Vad var det nu hon hette?
Hon och Jimmy var gamla vänner.
De arbetade tillsammans inom flottan för många år sedan.
- Sade han varifrån hon ringde? - Jag vet inte.
Inte så långt. Han skulle hämta henne. Hon behövde hjälp.
- Hjälp med vadå? - Jag tror inte ens att Jimmy frågade.
Han bara släppte allt och sprang ut.
Ni ska veta en sak om min man.
Han skulle... Han skulle göra vad som helst för en vän.
Kommendörkapten James Barnsway. Veteran sedan 14 år-
- som nyligen började som lärare vid Patuxent River marinflygbas.
Han har stationerats över hela världen. Irak, Bahrain, Gitmo...
...Sao Paulo, Neapel. - Neapel?
Ja, det ligger i Italien, Tony.
- Flottan har en bas där, DiNozzo. - Självklart.
Nej, jag bara... Jag trodde att jag hörde fel.
Samtalet till kaptenens mobiltelefon kom från en engångsmobil.
Jag kan inte spåra det, men...
Jag kan ta reda på var telefonen köptes.
- Fiender? - Inte vad vi vet, men han var känd...
...som ett ganska hårt befäl.
- Några klagomål på honom? - Jag kollar.
Abs. Ja, jag var på väg till dig. Det är säkert.
Så Neapel.
- Vadå? - Pizzan lär vara god där.
- Tony. - Det var ingenting.
Allvarligt, det var inget.
Ingenting. Inga märken. Inga skåror.
Båda kulorna är nio millimeter. En Glock eller en Beretta.
En ljuddämpare passar båda. Hittade du några fingeravtryck på hylsorna?
Nix. Vi har med en väldigt noggrann mördare att göra, Gibbs.
Inga avtryck, inga rester, ingenting.
- Jag kan inte använda ingenting, Abs. - Då ordnar vi fram någonting.
Minnet i bilens GPS skadades vid kraschen-
- så just nu ser den rutten ut som ett virrvarr av spaghetti.
Spaghetti, köttbullar. Vitlöksbröd. Vitlöksbröd.
- Abby. - Förlåt.
Jag måste sluta arbeta in lunchen.
Hur som helst så lyckades jag arbeta baklänges från kraschen.
Jag försökte följa stegen, eller spåren, eller vad hjul nu gör-
- och så här blev det.
Det är som ett bakvänt Pac-Man. Eller som att lösa en gåta från svaret.
Jag vill veta var det började.
486 Overpass Lane.
Också känt som Highway 12 Motell.
Precis utanför stan. Det är någonting.
Det är det verkligen. Precis som du, Abs.
Highway 12 Motell.
Vem som än bodde där hade bråttom ut.
Förlåt, men jag såg henne aldrig gå. Jag visste inte att hon var i knipa.
- Har du kortnumret? - Hon betalade kontant.
- Men hon legitimerade sig? - Pinsamt nog inte.
Hon var så fantastiskt trevlig-
- ungefär som en sådan där Jedi i "Stjärnornas krig".
"Åh, behöver du inte se min legitimation." Jag menar...
- Det var sent. Jag var trött. - Tog du inte ens hennes namn?
Jo, jo. Hon var tvungen att skriva in sig.
Det är alltid bra att veta namnet på seriemördarna i huset.
- Är hon seriemördare? - Hon är Belva Lockwood.
Och allt hon behövde var pengar, ett namn och ett leende.
Ärligt talat, ganska mycket pengar. Tre nätter i förskott.
- Hårda tider. - DiNozzo?
Belva Lockwood. Den första kvinnliga presidentkandidaten, 1884.
- Vilken film? - Jag läste en bok en gång.
- Säger det dig något? - Nej, det låter bara som ett alias.
Har du någon bevakningskamera?
Det är väldigt suddigt, Gibbs.
Jag kan inte få det så mycket bättre, chefen.
- Kan du skicka dem igen? - Det var svårt nog första gången.
Utrustningen här är inte på topp.
- Men lakanen är rena. - Jag kanske har programvaran...
...som kan lösa det här. - Vad som helst, Ab.
Om vi såg kvinnan åka med kommendörkaptenen...
Borde vi kunna se när hon kom tillbaka.
- Stanna där. - Det var bara en halvtimme sedan.
Sedan gick hon igen efter fem minuter.
Åt vilket håll?
Om jag var utan bil och hade bråttom härifrån...
TRUCKERS LÅNGTRADARFRUKOST
Jag skulle nog försöka lifta med en av de där.
- Inte illa. - Eller hur?
Det är som datoriserad peeling.
Vi plockar bort plitorna och slätar ut huden.
Det är som en digital ansiktslyftning.
- Hur ser jag ut? - Obekväm.
- Fick du veta något? - En kvinna i röd jacka...
...kom in för tio minuter sedan. - Hon fick lift med en tankbil.
Där.
Stanna.
NCIS.
Kom ut ur bilen.
- Håll händerna synligt. - Skjut inte.
Jag träffade henne just.
Kom ut ur lastbilen. Nu.
- Du kanske borde ringa Gibbs? - Och säga att vi vet vem det är.
- EJ. - EJ.
Barrett?
- Hej på er. - Du lever.
Är du hungrig, Barrett?
- Inte längre. Tack. - Så det är så här du har haft det?
- Rest från stad till stad? - Ja, sedan de dödade Cade.
Mig lämnade du liggandes i rännstenen.
- Jag trodde att du var död. - Trodde?
Senare fick jag veta att du hade överlevt.
- Tack och lov. - Och ändå rymde du.
- Jag rymde inte. Jag var på rymmen. - Åh, vilken skillnad.
- Jag rymde inte. - Jag var på rymmen.
- Du rymde. - Nu räcker det.
- Du vet att vi fanns där för dig, va? - Nej, jag behövde bara svar...
...som ingen annan kunde ge mig.
- Inte ens vi? - Då hade jag försatt er i fara.
- Du skyddade oss? - Och lista ut vem som dödade Cade...
...utan att bli dödad. - Du skyddade dig själv.
- Ja. - Kan ni sluta?
- Bar du skottsäker väst den kvällen? - Ja, och i morse.
- Tur för mig. - Inte så tursamt för Barnsway.
- Borde inte ha ringt honom. - Varför gjorde du det?
Jag hade varit i Jersey i en månad innan de hittade mig.
Jag har väl varit ensam för länge. Jag antar att jag behövde en vän.
De. Du säger hela tiden "de", Barrett. Vilka är "de"?
- Vem är det? - Det var han som sköt Cade.
Han låtsas vara FBI. Han heter Stratton.
Det var inte han som sköt i morse. Han dödade inte Jim.
- Är du säker? - Han var nära, Tony.
Jag vet hur han såg ut, och det där är inte han.
- Ta henne till Abby. - Varför?
Gå.
Då sätter hon igång.
- Vi söker på bilden i alla databaser... - Inte illa, Abby.
- Är du nöjd med bilden? - Jag är nöjd om han åker fast.
Så du är säker på att det var han som sköt?
Om jag tänker mig honom med en pistol mot mitt ansikte, så ja.
Det här kan ta ett tag.
- Jag ska ingenstans. - Okej, då.
Jag ska bara...
Jag är här borta om ni behöver mig.
- Så? - Så.
Jag reagerade när jag hörde att Barnsway-
- hade varit stationerad i Neapel.
- Du tjatade alltid om Neapel. - Pizzans födelseort.
Men när jag såg att den första kvinnliga presidentkandidaten, 1884-
- hade checkat in på ett motell...
Då kände jag det på mig.
- Du mindes Belva Lockwood? - Självklart.
Den natten glömmer man inte. Du gick på om hur cool Belva var.
Men jag har märkt en sak med dig, EJ.
Du har en tendens att försvinna.
Därmed lägger jag mycket tid på att leta.
Mycket tid.
Så du trodde inte att du kunde prata med oss?
Jag var rädd, Tony.
Jag vet inte ens varför han vill döda mig.
Jag skulle inte ens kunna peka ut honom.
Det verkar som att du just gjorde det.
80% SANNOLIKHET
Jag förstår att EJ har haft det svårt, men hur kunde hon tro att rymmet-
- var bättre än att låta oss skydda henne?
Det heter "rymmen", Ziva. Och Tony, du måste erkänna...
...att det verkar lite skumt. - Inga konspirationsteorier.
Du behöver inte övertyga den redan frälste.
Vi vill bara inte att du ska bli sårad.
- Igen. - Jag klarar mig.
Det avgör jag. Sätt fart.
Före detta kommendör Marcellus Dane, 41 år.
23 SEAL-operationer i Irak-
- innan han blev avskedad efter en krigsrättegång 2005.
Det verkar ha haft med mutor från entreprenörer att göra.
Det verkar stämma. Han anställdes av samma företag-
- som vapenspecialist.
Han är expert på handeldvapen. Själv bär han en Beretta M9 i alla lägen.
Vapnet som dödade Barnsway.
Det är möjligt att kommendörkaptenen och Dane träffades i Irak.
- Och inte på ett bra sätt. - Det kanske var personligt.
Ta inte illa upp, Ziva, det är en teori-
- men han sköt på mig också. Du måste tro mig.
Varför?
- Var bodde Dane? - I Seattle enligt uppgift.
Men han har en mobil som han just laddade i centrala D.C.
Jag pingade en signal från en loftlägenhet vid Gentry och Seventh.
- Inte så försiktigt. - Han verkar vårdslös...
...för att vara yrkesmilitär. - Ja, lite väl vårdslös.
- Vi får vara beredda på allt. - "Vi"?
- Barrett, "vi", som i du och vi? - Jag stannar inte här.
Jo, det gör du. Titta. Håll henne kvar här.
- Jag? - Men det är mig han är ute efter.
Desto större anledning.
- Chefen, jag kan inte... - DiNozzo, du kan också vara i fara.
Om Stratton styr den här killen så behöver du också ligga lågt.
Okej, backa undan. Här finns inget att se.
NCIS.
- Varsågoda. - Folk verkar dö...
...överallt där Marcellus Dane dyker upp.
Jag letar där inne.
Strunta i det.
Han är här.
Enligt polisen hände det för bara några minuter sedan.
Knivhuggen och sedan utslängd.
Telefonsignalen. Någon ville att vi skulle se det här.
Jag har en idé om vem.
Okej.
Herr minister.
- Specialagent Gibbs. - Ursäkta avbrottet, sir.
- Har du en minut? - Vi är nästan klara.
- Kan det vänta? Eller sitter du ner? - Ingetdera, sir. Ta inte illa upp.
Ursäkta mig, mina herrar.
Ge oss en minut.
Kan du göra mig en tjänst, herr minister?
- Då är det bäst att jag lyssnar. - Jag vill att du talar med Sean Latham.
- Varför? - Vi har fått upp spåret...
...på Casey Stratton.
Gibbs, FBI ser väldigt allvarligt på bedragare.
- De har en hel enhet som... - Det handlar inte om FBI, sir.
Phantom Eight. Känns det igen?
De diskuterades när agent DiNozzo skadades.
En hemlig enhet som samarbetade med Watcher-flottan.
Betyder det att Stratton också är hemligstämplad?
- Är det där han? - Han dödade Cade, sir.
Han försökte döda DiNozzo och Barrett.
- Agent Barrett är försvunnen. - Inte längre.
Hon och DiNozzo gömmer sig i Old Rag Mountain.
- Det var goda nyheter. - Du var den som drog in Latham, sir.
Han såg sjukhusbilderna. Han borde ha känt igen Stratton.
Kanske. Men vi vet inte ens om de har kontakt...
Ursäkta, sir-
- men det här aset har ett chip i armen.
Latham kan hitta honom var som helst.
Latham måste få hit honom.
Matchen var toppen, chefen. Ja, vi vann förstås.
Hur gick det för er?
Åh, är det inte förrän imorgon. Det glömde jag.
Okej, vi hör av oss och berättar hur det går.
Vi ska bara ta det lugnt och kanske dricka några öl.
Lycka till imorgon.
Jag har hört mycket kodspråk, och det där var något av det sämsta.
Vadå? Vi pratade bara lite sport.
Dessutom vet vi inte om telefonerna är avlyssnade.
Nu vet vi i alla fall att Jarvis är med oss.
När städade någon här sist?
Det är ett gömställe, inte ett städställe.
Jag förstår att det är långt ifrån så lyxigt som dina motell.
Jag kan i alla fall inte göra skada här.
Det var inte riktigt vad jag menade, men okej.
Jag känner mig ju skyldig.
Först Levin, sedan Cade, och nu Jimmy Barnsway.
Hans stackars fru måste vara helt förstörd.
Om det hjälper så sade hon att hennes man-
- skulle göra vad som helst för en vän.
Det hjälper inte.
Men tack ändå.
Var inte så hård mot dig själv, EJ.
Hur är det de säger?
"Det som inte dödar dig gör dig starkare"?
Jag tror att det var Nietzsche.
Men det intressanta med Nietzsche-
- var förstås att han dog på mentalsjukhus.
Det var inget bra peptalk, va?
Vi gör alla saker som vi ångrar.
Jag har begått misstag.
Ganska många.
Och när det gäller dina misstag...
Sov gott, agent Barrett.
- Herr minister. - Sean.
Tack för att du kunde komma.
Jag trodde att vi skulle träffas på Vances kontor.
Ja, men det finns fler än ett säkert rum här, sir.
- Du kan väl slå dig ner? - Agent Gibbs.
- Då är det väl du som bestämmer. - Jag? Nej.
- Jag tror att marinministern klarar det. - Det tvivlar jag inte på.
Jag vet allt om mitt team, sir. Kan du säga detsamma?
Minnen från förr.
- Var hittade du det? - I en låda.
Ministern, det här är hemligstämplat material.
Känner du den här killen?
Jag gjorde det förr.
- Du kunde inte ha nämnt det? - Förlåt, har jag missat något här?
Du sade ingenting när Stratton försökte döda min bästa agent.
- Tror du att det var han? - Var det inte det?
Det här är kapten Jonathan Cole, före detta Grön basker.
Jag rekryterade honom till Phantom 2003.
- Ni verkar ha fel man. - Fel namn, kanske. Men rätt man.
- Är det möjligt, Sean? - Absolut inte.
Cole är en bra man, och en kompetent yrkesman.
- Tränad att döda. - Han sköt ner en NCIS-agent.
- Nu försöker han döda alla vittnen. - Och det är du säker på?
DiNozzo pekade ut honom när han mådde dåligt.
- Erkänner du att du känner honom? - Absolut.
Jag vill träffa honom. Kontakta Cole och boka ett möte.
Säg att marinministern vill växla några ord.
Om jag kunde få tag på Cole...
...hur lång tid? - Snabbt.
Två av hans måltavlor gömmer sig.
Och ju längre han är ute, desto mindre säkra är de.
- Ordna det, Sean. Ta lite ansvar. - Jag ska se vad jag kan göra.
- Rumsservice. Lugn i blåsten. - Stormen.
Lugn i stormen. Du kunde ha ringt.
Min mobil är inte kompis med de här bergen.
Varför dreglar du?
Är det där vad jag hoppas att det är?
Kaffe. Och syltmuffins.
Vet du, Ziva, ingenting av det Tony berättade om dig när vi träffades...
...är sant. - Va? Jag har aldrig...
- Sagt att hon inte gillar kaffe. - Hur har alla sovit inatt?
- Jag sov i stolen och hon på soffan. - Det var inte det jag frågade.
Med anledning av att jag har sovit vertikalt-
- tänker jag se om lite varmt vatten kan få musklerna att slappna av.
Ursäkta, mina damer.
Blir det en natt till så får han ta soffan.
Gibbs har träffat Latham. Men räkna med att det kan ta tid.
Jag har något mer. När du hade försvunnit-
- bad Gibbs mig leta efter eventuella läckor i din e-post.
- Blir det pinsamt nu? - Inte alls.
De här är från din mor. Jag visste inte om du...
...hade pratat med henne. - Inte på flera månader.
Jag ville inte utsätta dem för fara.
- Tack för de här. - Du hade säkert gjort detsamma.
Så gick det mina stora planer.
Vad har du för planer, Ziva? Bortom NCIS?
Familj?
Kanske. En dag.
Men den dagen känns ganska avlägsen just nu.
För den dagen.
Den dagen.
Hej, pojken.
- Vad heter han? - Mr Christian.
Det var inget vidare namn på en hund.
Förstår du vilken situation du har satt mig i?
De har gjort kopplingen, Cole. De vill att jag sätter dit dig.
Och? Gör det då. Det kanske snabbar på saker och ting.
- Eller slår tillbaka på oss själva. - Det har redan slagit på mig.
- Jag har inget att förlora. - Det är det som är problemet.
Vår lilla affärsidé, att sälja mikrochips-
- var väldigt lyckad.
Men det är över nu.
Du vet mycket väl att jag inte kan gå vidare...
...förrän jag är klar. - Lägg av.
Du är en förrädare nu, efterlyst av dina egna.
Så glöm den där tjejen nu.
- Jag önskar att jag kunde. - Önska hårdare.
Jag fattar inte, Cole. Framgången har gjort dig, vad?
Galen? Arrogant? Eller bara slarvig?
Varför döda yrkesmördaren?
- Han misslyckades med uppdraget. - Du kommer inte åt Barrett.
Gibbs har satt henne och DiNozzo i säkerhet.
De gömmer sig i Old Rag Mountain.
- Är du säker? - Ministern sade det.
Han pratar för mycket, till och med för att vara politiker.
Jag berättar det bara av lojalitet.
Och i utbyte så vill du att jag försvinner för din skull.
Jag vill att du försvinner för bådas vår skull.
Än en gång, sir...
Jag önskar att jag kunde.
Men jag måste avsluta det vi har påbörjat.
Kom, nu går vi. Ta det lugnt.
Samma taktik som på Dane innan fallet från fönstret.
- Samma kniv? - Det verkar så.
Kniven gick in här, vreds om så att den-
- perforerade båda lungorna och orsakade massiva inre blödningar.
Latham kunde varken dra efter andan eller ropa på hjälp.
- Latham litade på honom. - Tillit var hans första misstag.
- Ett mikrochip? - Åh, ja.
Inte längre aktivt så du kan ta det till din samling.
Intressant.
Att hitta Stratton, eller Cole som du kallar honom nu-
- verkar vara lättare sagt än gjort.
Killen är en fantom.
Försök fånga ett spöke.
Det enda jag ville ha till frukost var kaffe.
Nu kan vi försvara oss.
- Det är bra att vara förberedd. - Jag har varit beredd i månader.
Med Cole i faggorna är det dags för lite Connery. Parafras:
"Du tar aldrig med dig kniv till en skottlossning."
James Bond?
"De omutbara", 1987.
Connery vann en Oscar för den rollen.
Jag gillade honom i "Xanadu".
En dag vill jag träffa någon-
- som uppskattar film på samma sätt som jag.
Eller i alla fall uppskattar att jag uppskattar dem.
Hon gör det, Tony.
- Vem? - Ziva.
Agent Ziva David-
- tror att "Pirates of the Caribbean" är en filmklassiker.
Jag pratar inte om film, Tony, jag pratar om dig.
- Hon bryr sig. - Lägg av. Vi är bara kollegor.
- Jaså? - Vi är lagkamrater.
- Vi backar upp varandra. - Exakt.
Omge dig med folk du skulle offra ditt liv för.
- Chefen? - Skott avlossat.
Ziva, McGee, framåt.
Jag ser honom.
Skjut honom om du kan.
Vad har han? En kanon?
Det låter som ett 50-kalibrigt vapen. De träffar sällan.
Jag tycker att han verkar träffa ganska bra.
Okej, gemensam eldgivning. Driv honom åt ett och samma håll.
Sätt igång.
Jag beklagar förlusten, Gibbs.
Fel plats, fel tidpunkt.
Det har du alldeles rätt i.
- Vi är redo, chefen. Är det dags? - Det är över.
- Hur mår du, DiNozzo? - Jag mår fint.
- Så Latham tog marinministerns bete? - Ja.
- Han avslöjade Old Rag Mountain. - Det ligger 30 km österut.
Jarvis måste vara duktig på att ljuga.
Ja, jag är glad att han är på vår sida.
- Är det dags att agera? - Nej, det är dags att sluta fly.
Ziva och jag ska ta en drink senare. Vill du följa med?
Jag har ett stopp att göra innan jag åker hem.
Hem, va?
Jag kunde äntligen ringa mamma.
- Hemmet väntar. - Behöver du skjuts?
- Marinministern har ordnat en bil. - Tjusigt.
Kom igen, säg det.
Jag kommer att sakna dig, fågelskrämman.
- "Trollkarlen från Oz." - Se så långt du har kommit.
Jag är så stolt över dig.
Vi har stått på den gula tegelvägen förut, Tony.
Tack än en gång.
- Ta hand om dig. - Det gör jag alltid.
Försvinn inte.
- Är det här nödvändigt? - Gillar du det inte?
Fantomprogrammet åstadkom många goda saker.
Jag gjorde mycket gott för mitt land.
Gjorde, ja. Med det verkade du och Latham glömma.
Väldigt onda människor-
- som gjorde onda saker tills du dök upp.
Det är väl värt att ta hänsyn till?
- Det borde räknas. - Det borde det. Men det gör det inte.
Jag vet inte var det gick snett för dig, Stratton-
- men här är du nu.
Och du är inte ett dugg bättre än dem nu.
Innerst inne, Gibbs, kanske inte ens så långt ner...
...är du precis som jag. - Jag dödar inte oskyldiga för pengar.
Varför dödar du oskyldiga, då?
Långt bort i söder
Längs Mexikos gränser
Där blev jag kär Och stjärnan där
Se hur den glänser
Så EJ är borta?
Och i säkerhet, för en gångs skull.
- Får jag fråga var? - På ett lugnt ställe.
Med någon hon kan lita på. Förhoppningsvis.
Det är ordet, inte sant?
Förhoppningsvis.
Och när man tror att man kan lita på någon-
- så visar det sig ofta att man inte kan det.
Var det där ett pip på min radar?
Jag vill inte prata om det.
EJ och jag skildes i alla fall åt som vänner.
Agent Cruz verkar ha...
...kommunikationsproblem. - Ja, och jag börjar tröttna.
Vilket jag förstår.
Vet du...
Du och jag-
- vi har ganska mycket gemensamt.
- Tycker du? - Jag tycker inte. Jag vet.
I så fall är jag tacksam för att det finns någon i mitt liv-
- som är precis lika romantiskt dysfunktionell som jag.
Agent David, tycker du verkligen att jag finns i ditt liv?
- Nej. - Jo.
- Allvarligt? - Vad ska jag säga?
Säg hallå.
Okej.
Ursäkta mig.
Hallå? Ray?
Nej då, jag kan prata.